Máš problémy s učením, se svými spolužáky nebo doma? Nevíš si rady se svým domácím mazlíčkem? Chceš pomoct se svou první láskou? Nebo hledáš pomoc pro kamaráda? Napiš Mourrisonovi a on ti poradí! Každý den vychází na webu ábíčka jedna odpověď. Mourrison odpovídá postupně na všechny dotazy. Na každého se dostane!
Pro vložení otázky se musíš přihlásit
Dobrý den, dlouho jsem se rozmýšlela, jestli to napsat nebo ne, protože se s tímto cítím hrozně trapně, ale nakonec jsem si řekla, že to asi bude nejlepší. Mám takový problém, že každou přestávku chodím na WC, protože to mám nějak v hlavě nastavené, že potřebuji. Hodně mě to štve a omezuje, např. když někam jedeme a jsme tam déle, tak mám nutkání jít na WC, i když ve skutečnosti třeba nepotřebuji. V jednu chvíli to bylo až takové, že jsem hodně potřebovala, doběhla jsem na záchod a zjistila, že se vyprázdnit ani nemůžu. Neřekla jsem to vůbec nikomu, takže jim to nejspíš přijde hodně divné. Je to spojené s psychikou tím způsobem, že doma chodím normálně jednou za cca 3 hodiny, ale když jsem někde, kde vím, že si jen tak někde nezajdu, tak mám pocit, že potřebuji mnohem víc. Prosím, co mám dělat? Chci se toho pocitu už konečně zbavit! A nejlépe sama se sebou, nechce se mi to někomu říkat. Promiň, ale jméno nechci psát.
Ahoj Mourrisone, trochu si nevím rady s tím, co se se mnou děje. Dříve jsem byl pořád venku s kamarády a teď jsem nejraději doma sám. Rodiče mě pořád nutí chodit s nimi ven, ale já nechci a vždycky se kvůli tomu pohádáme. Co mám dělat. Poraď mi, prosím. Vojta (13 let)
Zdravím, dnes jsme ve škole psali tzv. testy profesní orientace, který se zakládal ze dvou částí. V té první se testovala inteligence a v druhé části zájmy a to co by nás mohlo bavit. A chtěla jsem se svěřit, že cítím nejistotu (spíše takový stres) ohledně budoucích výsledků. V té první se mohlo i ukázat, zdali jsme spíše technický či humanitní typ. No, myslím, že jsem to napsala celkem dobře - kromě matematiky, kde jsem měla cca ⅓ všech úloh (slovních) a mám ohledně toho celkem obavy, co to udělá s výsledkem. Byla tam ještě jedna matematická část, kde jsme měli navazovat čísly např. 12 14 11 13 15 12 (tj. 14 16 13) a tam jsem celkem uspěla, mám cca ¾ (bylo to totiž na čas) no uvidím no. V ČJ jsem to měla pod kontrolou a mám většinu v klidu zvládnutou, taktéž i přepisování znaků v časovém limitu. A v druhé části jsme měli zaškrtnout, jak moc by nás co bavilo od 1do 5 a poté podtrhovat, co by nás bavilo za povolání. Podtrhla jsem učitelka SŠ a policie, skutečně to tak cítím a o té práci sním (myslím tu policii), jenže rodiče o tom neví a myslí si, že ještě nevím co dělat, anebo že by mě mohlo bavit učit fyziku. Chtějí mě poslat na gympl, ale mám určité obavy jim říct, že gympl jako 1. školu nechci. Měli jsme napsat svoje oblíbené předměty a napsala jsem OV a TV. U občanky mám vždycky takový jiný pocit a přeju si, ať ještě nezvoní, tak jsem zabraná do učiva. A TV taky zbožňuji. Možná nám psycholog při vyhodnocení řekne, že by se ke mně práce u Policie hodila, ale nevím. Co když mi řeknou úplně jiný obor? Rodiče by to každopádně slyšeli poprvé. Mám trochu stres, co by na ten výsledek řekli, ale na druhou stranu jsem ráda, že jsem to tam popravdě napsala a že je to konečně napůl venku. Promiň, vím, že je to opravdu chaotický dopis, ale přesně takový chaos je teď i v mých myšlenkách. Děkuji předem za rady. anonymka.
Ahoj, chtěla bych na SOSOOM a gympl, 3. školu zvažuji veřejnosprávní činnost. Ale nevím, jestli se na tento obor hlásit, ono to tam nebude tak akční jako bezpečnostně právní činnost, spíše práva atd. a to nevím, jestli by mě bavilo. Existuje ještě nějaký jiný policejní obor, kde se budeme během výuky hýbat? (Kromě voj. lycea v Moravské Třebové, tam nechci) díky.
Ahoj Mourrisne, jsem zmatená ze svých citů. Líbí se mi dva kluci, jenže nevím, jestli se s nimi chci pouze bavit nebo něco víc. Problém je, že ani k jednomu se nedostanu moc blízko, oba chodí na jinou školu, vídám se s nimi třeba jednou za čtrnáct dní a to s nimi nemůžu ani pořádně promluvit. Díky za radu.
Ahoj Mourrisone, mám menší, nebo možná větší problém. Přitahuje mě adrenalin a nebezpečí, třeba také lidi, kteří nedodržují zákony. Nevím, jestli mám toto zmínit na terapii, protože moje kamarádky o mě mají starost, jelikož vždycky skončím s nějakým průšvihem. Děkuji, Barča
Ahoj Mourrisone, obracím se na tebe s mým problémem. V noci mám strach, a to i z naprosto neškodných věcí jako je obrys židle ve tmě. Když jsem sama večer v koupelně, tak si představuji, kdo by mohl stát za dveřmi, i když vím, že je to nesmysl a máme hodně dobře zabezpečený dům. V noci, když usínám, tak mám strach se otočit čelem ke zdi, protože moje fantazie si začne vymýšlet, co je za mými zády a taky mám strach, že mě někdo sleduje, myslím, že se to přímo nějak jmenuje. I když vím, že můžu být naprosto v klidu. Přes den se ale ráda někdy kouknu na strašidelný příběh či film. Navíc je mi už 14! Cítím se celkem trapně, že se v tolika letech ještě pořád cítím ve tmě špatně. Prosím, poraď mi, jak se tohoto strachu můžu zbavit. Tuším, že mi asi poradíš se na ty filmy a příběhy nedívat, ale... jak si pomoct, aby mě to přes den nelákalo? A je normální, že se ještě v tolika letech bojím? Díky moc, Vera.
Dobrý den, nechci nikoho a nic pohoršit, ale celkem často slýchám názory, že Cermat testy netestují inteligenci, ale je to jen o tom, kdo se naučil přímo na ten test. A tak by mě zajímalo, jeli tomu skutečně tak. Myslím si, že to chytrost testuje ale na tom, že když se člověk naučí způsob, jakým sestavují testy, tak to bude mít lehčí, asi taky něco bude, vrtá mi to hlavou, někdo říká, že ty úlohy nadávají smysl, a že se to nedalo, jiní že to je jednoduché, moc se v tom neorientuji. Díky anonymka
Ahoj Mourrisone, když jsem se koukala, jaké obory středních škol máme v našem městě, tak mě neskutečně zaujala bezpečnostně právní činnost. Na tomto oboru se mi líbí ta akčnost, že se tam vyučuje hodně TV a ještě k tomu sebeobrana a takové věci (taky tam člověk během 4 let absolvuje vodácký kurz, parašutistický, lyžařský, cyklistický, střelecký). Dále to zkoumání, otisky prstů, jak dopadnout pachatele a tak dál. Mají tam předměty jako: kriminalistika, kriminologie, aplikovaná psychologie, sebeobrana, bezpečnostní činnost, speciální TV, právo a ještě další. Taky to školu máme od domu 2 minuty. Akorát problém je ten, že tam je školné 20 000 ročně neboli 10 000 za 1 pololetí. Naše rodina je na tom finančně hodně dobře, takže bychom to zvládali, ale často rádi jezdíme na výlety (třeba letos na tři týdny přes Itálii, Chorvatsko a Španělsko ale i o každých týdenních prázdninách atd.) A toto bychom museli omezit. Navíc se bojím, že by mě tam rodiče nechtěli pustit ze dvou důvodů, a to že už jsem vystřídala plno kroužků, takže by mohli mít pocit, že mi to nevydrží dlouho. A za druhé že jsem na prvním stupni byla neuvěřitelně tichá a kolikrát jsem brečela, když jsem měla něco říct, to už je sice pryč, ale mohli by mít pocit, že to není dobrý obor pro tak "zamlklou holku". Prosím poraď, ještě jsem to nikomu neřekla, že tam chci. Ale chystám se, tak bych byla ráda za nějaké rady, třeba jestli s tím počkat, anebo to říct už teď a když si za tím budu stát i po celou devítku tak uvidí, že tam vážně chci? Anebo třeba co dělat, aby jim nepřišlo, že to není ten "pravý" obor? Díky mooooooc, opravdu teď radu potřebuji. Anonymka
Dobrý den, včera se mi stala hrozně trapná věc a mám pocit, že jsem se nejen ztrapnila, ale zklamala nejen ostatní, ale hlavně sebe samu. Včera jsem měla koncert (hraju na klavír už šestým rokem a každý rok mám koncert, kde hraji před lidmi) a já to zkazila, ale naprosto. Byla jsem tak nervózní, že jsem hned ze začátku vynechala jeden tón a pak už se mi rozklepaly ruce a začala jsem vidět rozmazaně. No, asi si dokážete představit tu katastrofu (ale moji učitelka mě alespoň pochválila, že jsem to dohrála do konce a zahrála jsem i druhou skladbu, ale spíše to byla jen taková slabá útěcha). Každopádně jsem dohrála a sedla si na své místo. No, co Vám budu povídat, brečela jsem a navíc jsem musela tam být až do konce koncertu. Nechci se vymlouvat, ale už ráno mi bylo špatně a dneska jsem ani nešla do školy, protože mám teplotu a jsem nemocná a mám pocit, že kdybych byla zdravá, tak by se mi to povedlo (ale jak se říká, pozdě honit bycha). A pak tu jsou ještě věci, se kterými jsem se nikomu nesvěřila (protože ani nemám komu, byli tam moji rodiče a ty jsem hrozně zklamala a nemám žádné kamarády, se kterými bych si mohla povídat, natožpak se jim svěřit). Hrála tam i moje spolužačka, která pochází (na rozdíl ode mě) z hudební rodiny a je hrozně nadaná. Jí se to samo sebou povedlo a já jí to docela dost závidím, navíc si myslím, že to dneska rozkecá svým kamarádkám a já pak přijdu, a ony se mi budou smát, nebo budou mít hloupé narážky. A pak ještě jedna věc. Je mi 13 a mám docela těžké období. Nemám kamarády, jsem hodně malá (kvůli nějaké genetické vadě mám opožděný růst a tak trochu vývoj - 'moje dny' jsou pořád v nedohlednu a ještě pár let to tak nejspíš zůstane), mám křivé zuby, jsem šprt (no a to je moje prokletí i dar zároveň) a jedinou mojí zálibou je čtení. Spolužáci si mě moc nevšímají, jenom když potřebují pomoc s úkoly a učením, tak na to jsem jim dobrá. Mohl byste mi prosím poradit, jak se vyrovnat s tím fiaskem, které se stalo před plným sálem lidí, jak si najít kamarády a jak se celkově vyrovnává sama se sebou? Pokud ano, budu vám hrozně vděčná. Hana B.
Ahoj Mourrisone, co je absolutorium? Jak dlouho se na něj studuje a dá se z něj na VŠ? Myslela jsem, že je pouze výuční list a maturita, nevěděla jsem, že i toto existuje. Povíš mi, prosím, o tomto více? Děkuji předem, anonymka. :-)
Zdravím, na střední chci jít na gympl, ale ještě se rozhoduji co další 2 školy. Mám pár typů, co by mě bavilo a jeden z nich je umění (další např.: veterina, ekologie, ochrana osob a majetku, pedagogické lyceum atd.). Myslím, že by mě to bavilo, ráda čtu, věnuji se hudbě, animuji, kreslím a tak dále, no jenže problém je tu ten, že já jsem ani jediný rok nechodila na ZUŠ. No, chodila jsem dva roky na výtvarný kroužek, asi ve 3. -5. třídě a dva roky na klavír, ale jít s tímto k talentovým zkouškám by bylo zbytečné. Ani nemám moc velký talent. Konkrétně mě zaujaly obory animace a multimediální design. Myslíš, že kdybych se pro toto opravdu rozhodla, měla bych šanci se dostat z gymplu na VŠ s tímto zaměřením? Protože mezitím, co bych byla tam, by se zase posunuli hodně napřed. (Závěrem chci říct, že nemám nic proti gymplu a chtěla bych se na něj dostat.)
Ahoj Mourrisne, potřebuji opět radu, jak mu oznámit, že ho miluju? Díky A
Ahoj Mourrisone, je mi 13 let, předem bych se chtěl omluvit za pravopisné chyby, nikdy mi nešla čeština. Chtěl bych se zeptat, jak se vypořádat s pocitem, že jsem k ničemu a že pro všechny by bylo lepší, abych umřel, moji kamarádi se mi snaží pomoct, ale nezbavil jsem se toho, prosím, odepiš, možná jsi moje poslední možnost. Předem děkuji za odpověď. Anonymní Strakapoud :-)
Milý Mourrisone, vím, že na tuhle otázku nejspíše není jednoznačná odpověď, každopádně: v příštím školním roce budu psát přijímací zkoušky a já nevím, jak moc se učit. Někteří říkají, že se učili týden před - což je podle mého názoru opravdu málo, a jiní říkají, že se např. učili už od osmičky. Budu se učit kdykoliv, nechci to podcenit, protože vím, že na to mám a učit se mi nevadí. Nevím ale, kdy začít, a jak často se učit, abych to nepodcenila, anebo se neučila až moc, to by mi asi taky moc nepomohlo. Prosím poraď, alespoň přibližně. Díky moc.
Ahoj Mourrisone, nedávno jsem ti psal dotaz, do kdy jsem student po střední škole a ty jsi mi odpověděl, že do 26 let můžu studovat. Ale moje otázka směřovala na to, jestli když dokončím střední školu maturitou nebo výučním listem v květnu nebo v červnu, tak jestli mám nárok i na 2 měsíce letních prázdnin?
Ahoj Mourrisone, potřebovala bych od tebe radu. Před nějakou dobou jsem chodila s jedním klukem, po necelém roce jsme se rozešli, ale teď mi zase napsal, že by se mnou chtěl být a já vůbec nevím, co mám dělat, když už to konečně začalo nějak vypadat s klukem, kterého dlouhodobě miluji. Díky A.
Ahoj, se spolužačkama se už bavíme, kam půjdeme po základce a plno z nich říká, že jdou na učňák. Já jsem z rodiny, kde by mě jít na učňák ani nenapadlo a tím nechci urazit žádné řemeslo, je super, když si člověk vybere dobře a je v něm dobrý, navíc řemeslníky svět potřebuje. Ale prostě chci maturitu a vysokou školu, navíc kdybych v životě chtěla, můžu si klidně dodělat jakoukoliv VŠ na jakékoli jiné zaměření, které mě napadne (samozřejmě to není jen tak, ale jde to). Jen chci prostě na gymnázium, mám k tomu nespočet důvodů, ale už jsem nejednou slyšela věci jako třeba: nechoď na gympl, je to strašně těžký anebo: někteří jsou rádi, že vůbec projdou a jedna spolužačka říkala (která chce jít taky na učeb. obor), že gympl dokončí jen polovina žáků, což si myslím, že je blbost. Nechci být hnusná, ale chvílema mi až přijde, že mi to ani nepřejí. Ptám se tedy, je gympl opravdu tak těžký? Nebo je to o tom si jen zvyknout na nový režim a více učení? Jsem pro něj pevně rozhodnutá, na přijímačky se budu učit fakt hodně a více učení mi nevadí, protože se učím ráda, díky anonymka.
Ahoj, mám takovou otázku, co mám používat na akné, když nic nezabírá? Použila jsem už spoustu pleťových přípravků a krémů, ale nic nepomáhá :( Dokonce jsem se kvůli tomu každý den malovala, ale to taky není fajn, protože make-up celý den nevydrží. Nemáš radu? Dík moc. Anonymka 13
Ahoj, mám otázku, co mám dělat, když se mi libí kluk, ale já se mu 100% nelíbím? Je fajn, párkrát jsem si s ním psala, ale už jsem s ním dva roky nemluvila. Máme nějaké podobné zájmy, i tak ale myslím, že se mu líbí někdo jiný. Dík za radu. Anonymka, 13 let
Ahoj, mám kluka (14). Poznali jsme se online, protože je z Nizozemska, ale je fajn a v pohodě. Jenže moji rodiče o tom nevědí. Moje máma mi totiž řekla, že kluka budu moci mít až v 16-17. A navíc si píšeme přes snapchat, a kdyby zjistila, že mám snap a soc. sítě, zabila by mě. Chci jí o něm říct, ale bojím se, že by se ptala, jak jsme se poznali, a celé by to bylo v háji. A taky se bojím toho, co by řekla na to, že je z Nizozemska. Oba jsme se shodli na tom, že počkáme a já jí to řeknu, až mi bude 16-17. Anonymka, 14
Ahoj Mourrisone, mám jeden dotaz, je normální, že za celý svůj dosavadní život (je mi 13) jsem měla více vztahů a lásek než celá naše třída dohromady? A ještě jeden dotaz, co když se mi zároveň líbí víc kluků najednou. Díky A
My máme doma dozimetr a jednoho dne jsem s kamarádem šel do opuštěného bunkru. Došli jsme do části bunkru, kde začal dozimetr šílet a hlásil 300 000 rentgenů za sekundu. Ihned jsme odtamtud utekli. Další den jsem se dozvěděl, že kamarád onemocněl. Když jsem ho viděl, byl tak rudý jako postavy z filmu Černobyl. Tak jsem se tam šel podívat znovu a teď to hlásí jen 15 rentgenů za sekundu. Je to v pořádku?
Dobrý den, jednou jsem zaslechla, jak si deváťačky povídaly o střední, a uvědomila jsem si, že to je vlastně zajímavá otázka. Když už někdo ví, jakým směrem se chce vydat a ví, že chce i na VŠ, je lepší gymnázium (protože prý nejlépe připravuje na VŠ) anebo lyceum (protože už před VŠ budou mít o dané věci nějaký přehled)? A ještě jedna otázka, co mě k tomu napadla: když se ze SOŠ dá už rovnou pracovat, jde to i z lycea?
Zdravím, nepíšu sice můj problém, ale mám tak trochu starost o mojí kámošku (na začátek upozorňuji, že na SŠ jdeme až příští rok). Kamarádce moc učení nejde, ne v tom smyslu, že by na to kašlala, ale moc jí to zkrátka nejde, já se třeba na učivo ani nekouknu a dostanu plný počet bodů, zatímco ona se učí třeba 3 hodiny a stejně dostane za tři. Holka je to trpělivá, ale v tomhle ji osud moc nepřeje. Asi to už tak mají v rodině, všichni z její rodiny jsou vyučení (např. zedník, švadlena atd.). Její rodiče jí právě proto doporučují učební obor. Kámoška má ale za to opravdu velký talent na sport. Je v něm opravdu dobrá a baví ji, někdy mu dává i přednost před školou. (I v tomhle se lišíme, protože mě škola baví a upřednostňuji ji.) Proto si vybrala obor sportovní masér, protože chtěla dělat něco se sportem. Já ji v tom podporuji, i když si nemyslím, že jsou učební obory tak dobré (Moji rodiče jsou vysokoškoláci a budu se hlásit na gymnázium, myslíš, že záleží i na tom co studovali její rodiče?). No a já mám právě obavy z toho, že mi přijde, že sportovní masér má blíže k lékařství než ke sportu a taky se při tomto oboru přeci jenom sportu moc věnovat nebude. Taky řekla, že jí baví tvořit a pracovat se dřevem, tak bych jí doporučila třeba tesařinu, designérku v reklamě, anebo třeba s tím sportem jezdec a chovatel koní. Navíc lékařství nebo biologie člověka atd. ji vůbec nebaví. Nevím, co všechno za obory tam ještě je, ale bojím se, aby třeba hned ze začátku nezjistila, že ji to nebaví a nelitovala toho. Nechci jí do toho kecat, ale bojím se, aby nebyla v životě smutná a nedělala práci, co ji nebaví. :-( Promiň za dlouhý dopis, anonymka.
Ahoj Mourrisone, pořád zapomínám a nestíhám. Není den, kdy bych něco nezapomněla, je to hrozně vyčerpávající a vždycky se cítím hrozně. Naštěstí moje máma je hodně empatická a vždycky jedná s chladnou hlavou. Ale i přesto se téhle vlastnosti snažím zbavit, ale každým dnem mi připadá, že se to zhoršuje. Zapomínám i ty úplně nejběžnější věci, příklad: dneska jsem měla jet na plavání a já si do batohu nevzala plavky, ručník i brýle mám, ale plavky ne. Hodně mě to mrzí, protože mamka za to platí a už tak tam nechodím často (buď jsem nemocná, nebo mám menstruaci). Neznáš nějaké metody, aby se mi tohle nestávalo?
Ahoj Mourrisone mám dotaz. Líbí se mi jedna holka z naší třídy, ale já si myslím, že na ni nemám šanci (potřeboval bych zhubnout). A tak si vždycky představuji takový sen, ve kterém je ona a já. Dopodrobna to nebudu rozebírat. A dotaz je, jestli je to normální. Moc děkuji za tvoji odpověď. Kluk 13 let
Před týdnem se mi líbil jeden kluk, ale teď se mi líbí někdo jiný. Co mám dělat?
Ahoj Mourrisone, mám strach o svoje kamarády a nevím si rady. Moji kamarádi se mi nedávno svěřili, že mají sebevražedné myšlenky a chtějí se zabít. Snažil jsem se je povzbudit, že jsem tu pro ně a kdykoliv se mi můžou svěřit. Že problémy se dají řešit i jinak než takhle a určitě není všechno ztraceno. Myslím, že kamarádovi to trochu pomohlo a souhlasil se mnou. Slíbil, že si nic neudělá. Ale i tak o něj mám strach, protože mít sebevražedné sklony není v pořádku. S kamarádkou už to bylo bohužel těžší. Už se o tom nechtěla dál bavit a všechno, co jsem ji říkal, byly podle ní kecy. Zdá se, že už nevidí žádné východisko. I se sebepoškozuje :(. Mám o ně, o oba strach, a vždy se bojím, když třeba dlouho neodepisují. Nevíš, jak bych jim mohl pomoct? Děkuji za odpověď. Alex, 15 let.
Ahoj Mourrisone, líbí se mi jedna holka jménem Bára z minulé školy, teď jsem na gymnáziu a už se moc nevidíme. Zároveň si myslím, že kouří a to se mi nelíbí. Poslední problém je, že se Bára jmenuje i moje mamka, a to by bylo zvláštní. Jelikož jsem v 9. třídě, je možné, že půjdeme na stejnou střední, ale pochybuji, že ji baví elektrotechnika. Měl bych se s ní začít bavit? Vítek, 14 let